Vlevo!
Kde jsi?
Prosím, sveď tu ženu.
Je to moje učitelka angličtiny.
Pokud se ti to povede,
půjdu s tebou na rande.
- Těší mě. - Těší mě.
- Já jsem Pierce. - Doona.
Doona, ne Tuna.
Úžasné, jak je každé ovoce jiné.
- Dáš si? - Ano.
Jasně, natáhni se pro to.
Hraješ často, že?
- Jsi v tom dobrá. - Jo.
S přítelem.
Ne „Tuna“?
Hra.
Znova.
Je to fakt těžké, ale dobře.
Nedá se o tom moc bavit.
- Já vím. - Že?
Nedělej ty zvuky, když hraješ tenis
s jinými kluky.
Jaké zvuky?
- Takovéhle zvuky? - Ano.
Nedělej to.
Neber si ji, tati.
Proč mi neodpovídáš?
Chceš si se mnou zahrát?
Jděte. Vypadáte spolu dobře.
Když vyhraju,
skončíš to s mým tátou.
A když vyhraju já?
Když vyhraješ,
skončím to s tvým tátou.
Ne. Když vyhraju,
vezmeš si svého přítele.
Není to můj přítel!
Co máš za problém?
Prostě musíš vyhrát.
Ty...
Pohni se.
My nejsme... Ne!
Nejsme...
- Je tady, aby ji svedl. - Neboj.
- Prohraješ. - Řekla jsem mu, aby ji svedl
- a nebalil mě. - Otče.
Ten idiot nechápe nic z toho, co mu říkám.
Božínku.
Když budeš všude tvrdit, že jsi můj přítel,
rozhodně se ti ji nepovede svést.
- Nejsem tvůj otec. - Páni.
Nikdy to neuděláš správně, když něco potřebuju!
Neměla jsem tě sem volat.
- To je ale idiot! - Nejsem tvůj otec.
Ale ne!
Kurva!
Do prdele!
Vydrž...
Out!
Kurva!
Čtyři nula pro Doonu.
Out.
Pět nula pro Doonu.
Prosím,
tohle nemůžu přijmout.
Už jsi s tím souhlasila.
Ne,
chci říct...
Nevezmu si tvého tátu.
Děkuju.
Nula - čtyřicet. Mečbol.
NULOVÁ LÁSKA